לנצח בעולם תחרותי
סיכום ההרצאה
הי זה איתן
ברשותך, אתחיל מהסוף.
תודה שהשקעת בעצמך ובחרת לבלות איתי את זמנך היקר.
כמו שהבטחתי, מצרף לך את סיכום המצגת שבבסיסה עומדת שאלה אחת עליה אנחנו רוצים לענות:
איך לבנות על בסיס יומי
זהות של ווינר
שאינה תלויה בתוצאות?
![](https://eitanazaria.co.il/wp-content/uploads/2018/06/סדנת-4-שעות.043-1024x576.jpeg)
מעל הניצחון ומעל ההפסד היא תפיסת חיים, מנטאליות שבה לא הניצחון הוא זה שבונה אותי ולא ההפסד הוא זה שמרסק אותי , אלא תחושת השווי וערך עצמי התמידית שאני ראוי להרגיש מעצם המהות שלי כאדם!
זוהי תודעה שבה אנחנו חיים את היום יום שלנו מעל המגבלות והמוגדרויות של ״מי אני״ ו״מי אני לא״. זוהי תודעה שאין בה ניצחתי או הפסדתי, זוהי תודעה שבה אנחנו נמצאים בשלמות בכוחות הנפש בלי קשר להישגים החומריים שלנו
בדרגת תודעה הזו? אנחנו לא זקוקים לתוצאה, לניצחון כדי להרגיש ראויים לחיות את החיים, בדרגת התודעה הזו אנחנו בהפרדה מלאה בין האדם שאנחנו לתוצאות שחשבנו שמגדירות אותנו.
חשוב להבין
המח שלנו לא מסוגל לתפוס את הערך הקיומי שלנו בלי התוצאה
עבור האגו שלנו, דבר אחד מגדיר את הערך הקיומי שלנו – התוצאה
ולצערי, אף מורה לא לימד אותנו את זה…
לא היה מורה שהסביר לי שגם כשנכשלתי במבחן, עדיין נשארתי איש נדיר, מיוחד.
וגם לא היה לי מאמן שאמר לי שגם כשאני מנצח בכדורגל, אני לא הופך לאדם ראוי יותר לחיים
להיות מעל הניצחון ומעל ההפסד זוהי תפיסה שמזכירה לנו
שיש לנו זכות טבעית להרגיש מלאים וראויים ככה כמו שאנחנו בלי התוצאות שהעולם מגדיר עבורנו
והנה דבר אחד שחשוב שתזכרו לפני שאתם מתחילים את היום שלכם.
אתם יותר מכל מה שאי פעם תתפסו
בין אם אתם מוגדרים כגאונים בתחומכם
ובין אם אתם ״כמו כולם״
ולכן
בין אם אמרו לכם שתהפכו למצליחנים
ובין אם עד היום תמיד אמרו לכם שלא יצא מכם כלום
המוטו הזה נועד הזה כדי להזכיר לכם דבר אחד:
אתם יותר מכל מה שאי פעם תתפסו שאתם!
שלא תבינו אותי לא נכון, זה לא שאתם לא צריכים להגשים את החלומות שלכם, וזה גם לא אומר שאתם לא צריכים לנוע לעבר השגת דברים שחשובים לכם – להפך, אני רוצה שתחלמו בגדול, שתציבו יעדים שאפתניים, וגם שתשיגו אותם – לכו על זה!
אבל מה שחשוב הוא שנקודת הפתיחה שלכם בדרך להשגת אותם מטרות שאפתניות שלכם בחיים היא ש״אתם שווים״ גם בלי התוצאה, יותר מזה, אתם ״שווים״ עוד לפני שהיא הושגה.
אתם שווים עם או בלי ההיסטוריה שלכם.
אתם שווים גם בלי התואר האקדמי שלכם
אתם שווים גם בלי הצלחות והפרסים שקיבלתם בחיים
אתם שווים גם בלי השם שלכם
אתם שווים גם בלי כסף
אתם שווים גם בלי הסמארטפון החדיש שלכם
אתם שווים גם בלי המשקפי שמש שלכם
אתם שווים גם האוזניות האלחוטיות
אתם שווים גם בלי המשכורת
אתם שווים גם בלי החברים
אתם שווים גם בלי המכונית והדירה
אתם שווים גם בלי הבגדים היפים
אתם שווים גם בלי כל זה!
וזה הבסיס למנטאליות של אלופים.
להרגיש מלאות בתוך החיסרון.
כי אלוף חושב על עצמו כאלוף – עוד לפני שהוא אלוף.
(עוד נגיע לנקודה הזו בפרקים הבאים)
שהאושר האמיתי לא נמצא בנצחונות, והכאב האמיתי לא נמצא בכשלונות, הם לא רלוונטיים, מה שחשוב זאת היכולת שלנו לפתח זהות שלא קשורה בתוצאות, להרגיש ״שווים״, בעלי ערך ומפוצצים בביטחון גם בלי התוצאה.
אלופים מביאים את עצמם למצב נפשי שבו התוצאה היא לא זו שקובעת את הערך העצמי שלהם, אלא הידיעה שאין בהם שום חיסרון גם בלי התוצאה, ושתמיד יהיה להם על מי להשען גם אם הם ימעדו בדרך לתוצאה – תמיד יהיה להם את עצמם!
מה שמוביל אותי לעיקרון הבא…
![](https://eitanazaria.co.il/wp-content/uploads/2018/06/סדנת-4-שעות.046-1024x576.jpeg)
כדי לחיות חיים בריאים יותר במירוץ לתוצאות עלינו לבנות לעצמנו זהות של וויינרים ללא שום קשר לתוצאות. עלינו ללמוד להפריד בין ״האדם שאנחנו״ מהתפקיד המרכזי שלנו בחיים ולהתחיל להעריך את עצמנו כבני אדם ללא תנאי וקשר לתוצאות.
בספורט: אנחנו חייבים לדעת להפריד בין האדם שאנחנו – לספורטאים שאנחנו. כלומר, אנחנו לא ספורטאים שהם גם בני אדם, אנחנו בני אדם מדהימים, שכנראה ממש טובים גם כספורטאים.
בעסקים: אנחנו רוצים להפריד בין האדם שאתם – לבעלי העסקים שאתם. כלומר, אתם לא בעלי עסקים שהם בני אדם, אתם בני אדם מדהימים שגם עושים עסקים.
זהו שלב ההבדלה, שהו אנחנו יוצרים הפרדה/מרחב ביטחון בין האדם שאני שהוא טוב מטבעו, לבין התפקיד שלי שבאופן טבעי יפגע ימים של נצחונות וימים של הפסדים
הרעיון כאן הוא שאתם הרבה יותר מכדורגלנים, ספורטאים, אנשי עסקים, מאמנים, הורים. אתם לפני כל אלה בני אדם אהובים ומוערכים ללא תנאי וקשר לתוצאות שלכם – וזה הבסיס להשען עליו.
ההשענות היא על האדם, כי בתפקיד שלכם יהיו ימים בהם תנצחו וימים בהם תפסידו, כאנשים, אתם בלתי מנוצחים.
מה שמוביל לעיקרון הבא…
![](https://eitanazaria.co.il/wp-content/uploads/2018/06/סדנת-4-שעות.048-1024x576.jpeg)
העיקרון אומר שאני אתן 100% מעצמי בכל מצב להצלחת התפקיד שלי, אבל בכל מצב – בין אם ניצחתי או הפסדתי – התוצאה לא תגדיר אותי, כי אני תמיד יהיה שלם עם עצמי כשנתתי 100% מעצמי. הניצחון שלכם הוא לא התוצאה, אלא להיות שלמים עם עצמכם גם כשהתוצאה לא לטובתכם.
במילים אחרות, כדי להצליח בעולם התחרותי ישנה חשיבות אדירה להפריד בין ההערכה העצמית שלנו כבני אדם להערכה העצמית שלנו בתפקיד המרכזי בחיינו (מנהל, ספורטאי, אשת עסקים), כי רק כך כשיש הפרדה הביצועים שלנו משתפרים כי בתוך תוכנו אנחנו יודעים שגם במקרה של כישלון אנחנו נחזור הביתה לדימוי העצמי החזק שלנו כאנשים
לכן לקראת כל משימה שלכם אתם ממשיכים לשאוף לנצח בכל משימה שלכם
״בשניה שלפני״ – אני עולה כדי לנצח!
״בשני שאחרי״? – הפסד או ניצחון – אני יודע שאני אהוב וראוי לחיים בלי קשר לתוצאה״
משפט המפתח על פיו העיקרון פועל הוא:
״היום אתן 100% מעצמי להשגת המטרה שלי בחיים, ובסוף היום – בין אם ניצחתי או הפסדתי – התוצאה לא תגדיר אותי, כי אני תמיד אהיה שלם עם עצמי כשנתתי 100% מעצמי״.
![](https://eitanazaria.co.il/wp-content/uploads/2018/06/צילום-מסך-2018.06.19-ב.11.49.59-1024x569.png)
בספר ״כוחה של מעורבות מלאה״
עושים הסופרים ג׳ים לייר וטוני שוורץ
השוואה מרתקת בין אצני ספרינט לרצי מרתון,
ואני מצטט מהספר:
"חשבו לרגע על המראה של רץ מרתון: צנום, חיוור, פנים מעט שקועות ללא אמוציות – ועכשיו דמיינו אצן כמו אוסיין בולט, מריון ג'ונס או מייקל ג'ונסון״
״אצנים בדרך כלל נראים חזקים, אנרגטיים, להוטים לדחוף את עצמם לקצה גבול היכולת. וההסבר לכך פשוט, לא משנה כמה אינטנסיבי מקצה הריצה שלהם, קו הסיום נראה בבירור, 100 או 200 מטרים במורד המסלול״
כאן אתם נכנסים לתמונה, ממשיך לצטט:
״גם אנחנו חייבים ללמוד לחיות את חיינו כסדרה של ספרינטים – להיות מפוקסים באופן מוחלט לפרק זמן מסוים, ואז להתנתק באופן מלא לצורך חידוש מאגרי האנרגיה שלנו. ואז? שוב לקפוץ למערכה, עם כוחות מחודשים כדי להתמודד עם האתגרים העומדים בפנינו".
בעולם הספורט הבינו מה שעדיין לא הבינו בעולם העבודה המודרני
אצן מהיר אשר יהיה, לא יכול לרוץ ספרינט של-100% למשך יותר מ-18-20 שניות.
וכך גם אנחנו…
הגוף שלנו לא מסוגל להיות מרוכז שעות על גבי שעות בלי זמני התאוששות
הרעיון הוא שאנחנו יעילים ואפקטיביים יותר כשאנחנו עובדים מול יעדים קצרים, ספרינטים קצרים – כשאנחנו רואים את קו הסיום של משימה מול העיניים.
אבל מה עושים אנשים בעולם העבודה כשהם מתעייפים או מרגישים צורך במנוחה?
צודקים…
הם מנסים לעקוף את המחזורים הטבעיים של הגוף ואת הצורך שלו במנוחה
איך הם עושים זאת? מאד פשוט.
> שותים קפה כשעייפים
> אוכלים ממתק
> גוערים בעצמם
> מעשנים
ובטווח הקצר? הם באמת עוזרים למשימה המיידית להתבצע – אבל בדרך רעילה, שמציפה את הגוף ברעלים והורמוני לחץ שמכניסים את הגוף למתח גדול יותר – הגוף מרגיש שהוא במצב חירום.
ובטווח הארוך, (אתם כבר מנחשים) המתח הזה גובה מחיר נפשי וגופני כבד
מה שאנחנו רוצים לעשות במקום זה להבין שלגוף שלנו – למכונה המופלאה הזו – יש מקצב טבעי, ממש מחזורים קבועים בהם אנחנו נעים בין עירנות לעייפות, בין היכולת להיות בתפקוד שיא לרגעים בהם אנחנו חייבים הפסקות.
כדי לייצר מקסימום תוצאות בלי להשחק בסוף היום עלינו:
1. להכיר את מקצב הגוף הטבעי שלנו
2. להתיידד איתו
3. לחיות את היום שלנו בספרינטים קצרים תוך כדי שאנחנו נותנים כבוד לצורך הטבעי של הגוף להתאוששות לקראת גל האנרגיה הבא שלו
ובכך שנעשה את זה נוכל לסיים יותר משימות ולהרגיש תחושת סיפוק עצומה בטווח הקצר והארוך. (האירוניה: התחושה היא שאתם תעבדו פחות, אבל השורה התחתונה תוכיח לכם אחרת – תוצאות בלתי רגילות)
אנשים פרודוקטיביים חיים את החיים כסדרה של ספרינטים ולא בתוך מרתון מתיש.
**אז איך לומדים לעבוד עם המקצב הטבעי של הגוף שלנו?**
יש מקצב ייחודי של ספרינטים קצרים שמבטיחים לי פוקוס מלא ובו זמנית מבטיחים לגוף שלי התאוששות אופטימלית – מקצב ה-90:30:90
זהו נושא שלא אוכל לפרט עליו בכמה מילים, לכן הקלטתי לכם הדרכה קולית מהירה שתלמד אתכם איך להשתמש במקצב 90:30:90 בתוך יום העבודה שלכם, ולייצר דרכו תוצאות יומיות בלתי רגילות – בלי להשחק בסוף היום
בהקלטה הקולית שמחכה לכם כאן למטה תגלו:
– מהם 2 המקצבים הטבעיים שהגוף שלנו עובד לפיהם במהלך היום
– איך להכנס למקצב של ״תפקוד שיא״ שמאפשר לסיים יותר משימות בלי להתעייף
– מהו פתרון 90:30:90 שישמור עליך בריכוז לייזר לסיים משימות, בלי להתפזר
– תיאור לו״ז יומי שלי לפי פיתרון 90:30:90
– טיפים אישיים ממני ליצירת יום של ביצועי-שיא
– חוברת עבודה אישית ליצירת יום של ביצועי-שיא הראשון שלכם
להאזנה מיידית ולהורדת חוברת העבודה לחצו על כאן או על התמונה מטה
-איתן
![](https://eitanazaria.co.il/wp-content/uploads/2018/06/צילום-מסך-2018.06.19-ב.11.50.05-1024x572.png)
הרבה שואלים אותי איך אני מנהל את היום יום שלי
כך שאני מספיק המון ב״קצת זמן״
איך אני מספיק להיות…
- גם היועץ המנטאלי של הפועל ב״ש, אלופת המדינה בפעם ה-3# ברציפות
- גם ראש חוג האימון המנטאלי באוניברסיטה הפתוחה שמנחה 3 קורסים בשנה ( 130 שעות אקדמיות כל קורס)
- אבא במשרה מלאה עם 3 בנות מהממות ואשת חיל מעל כולן
- לכתוב 3 ספרים (הרביעי בדרך)
- להרצות בארגונים גדולים לפחות פעם בשבוע
- לנהל 2 עסקים מצליחים
- להתמיד ב-5 אימוני קרוספיט אינטנסיביים בשבוע
- לאכול בריא (רב הזמן, כן אני גם חוטא)
- גם וגם וגם…
ואיך בכל אחד מהם אני מייצר תוצאות בלתי רגילות.
***הנה הסוד שלי***
אני לא מנהל את הזמן שלי,
– אני מנהל את האנרגיה שלי בתוך הזמן שניתן לי
הזמן לא בשליטה שלנו, האנרגיה שלנו כן.
***במאה 21 – ניהול זמן הוא כבר מזמן לא אופציה***
בעולם המהיר בו אנחנו חיים ניהול זמן הוא כבר לא אופציה,
כמות המשימות שיש לנו להספיק כדי לממש את כל החלומות שלנו רק הולכת וגדלה, ומנגד – חלונות הזמן פוחתים ומצטמצמים, או במקרה הטוב נשארים כמו שהם
בעולם שלנו, כשמשהו לא עובד כראוי,
העצה הסטנדרטית היא : "תשקיע יותר זמן"!
פרוייקט לא זז קדימה?
> ״תשקיע יותר זמן ותעבוד יותר קשה".
רוצה מערכת יחסים טובה יותר עם המשפחה שלך?
> ״תשקיע ותבלה איתם יותר זמן".
רוצה להיות בריא יותר?
> ״תשקיע בפעילות גופנית
לעתים קרובות יותר".
מרגיש שחוק?
> "קח לך כמה ימי חופש".
אתם כבר מבינים איפה הבעיה כאן נכון?
זה בלתי אפשרי!
אי אפשר לעשות יותר מכל דבר
לכולנו יש רק 24 שעות ביממה
במוקדם או במאוחר נגמר לנו הזמן.
אז הצלחה בחיים? לא תלויה בזמן שיש לנו
אלא באיכות האנרגיה שאנחנו מביאים לתוך הזמן שניתן לנו
השורה התחתונה היא:
המפתח לתוצאות בלתי רגילות
הוא לייעל את האנרגיה שלנו – לא את הזמן שלנו
*** פרמידת הפרודוקטיביות ***
אחד הכלים העוצמתיים נקרא פרמידת הפרודוקטיביות
שמאפשרת לי לזהות איפה אני מבלה את הזמן שלי
ואיך להבטיח שאני מבלה לפחות 80% הזמן שלי
בפעולות שמביאות תוצאות בלתי רגילות
בוידאו הקצר כאן אני מראה איך אני מייצר תוצאות יומיות
מקסימליות באמצעות פרמידת הפרודוקטיביות
(ויש גם חוברת עבודה קצרה להורדה)
לינק בכפתור האדום מטה.
המגרש מוגבל.
אבל אנחנו? אינסופיים.
כשבחרנו להיות אנשים הישגיים לקחתם בחשבון בין אם במודע או שלא, שמגרש החיים יפגיש אותנו עם ניצחונות והפסדים, והמשמעות שבחרנו לתת להפסד או ניצחון היא שמגדירה אותנו ושם בכלל מתחילה הבעיה.
כאשר המשמעות שלנו להפסד היא ״אני אפס״, אנחנו צודקים בהחלט! כיון שאמונה תמיד מנצחת!
כשבחרנו לתת משמעות לנצחון כ״אני מלך״ גם כאן אנחנו בהחלט צודקים!
הבעיה מתחילה ונגמרת במשמעות ובערך שנתנו לנצחון ולהפסד, כשהתוצאה היא הערך המוביל בחיינו לעולם נהיה שבויים בנסיבות ונחייה את חיינו כ׳עבדים׳ של המשחק, העיתונות, הקהל, המשפחה, ובעיקר של עצמנו.
החיים מלמדים אותנו את שיעור החיים היקר מכולם, הכרת העצמי ללא תלות בתוצאה – אלא על הדרך שאנחנו עושים.
רק אנחנו מכתיבים את חוקי המשחק של עצמכם, מה שנכתיב הוא שיתקיים בעולמנו.
היום אנחנו כבר יודעים שבמגרש החיים אין לנו שליטה על שום תוצאה, גם כשאנחנו חושבים שניצחנו רק בגלל שעבדנו קשה, זו רק אשליה, גם מהעבר השני ישנם אנשים שעבדו קשה ועדיין השגתם אותם, וכך גם ההיפך.
השיעור במקום שלנו הוא ללמוד מי אנחנו ללא תלות בתוצאה.
הוא להכיר את הכוחות שבתוכנו וגם להנות מהדרך.
החיים אינם שחור ולבן אלא מתקיימים בין המרווחים האלה.
יש לנו שליטה על דבר אחד והוא על הדרך ומי אנחנו בוחרים להיות שם.
מלך זו תודעה ולא תוצאה!
אפס זו תודעה ולא תוצאה!
המטרה האמיתית של החיים היא לעורר ולהפגיש אותנו עם חלקים בתוכנו שטרם נחשפנו אליהם, עם אמונה פנימית בעצמנו ללא קשר למשחק, עם נחישות התמדה וגמישות מחשבתית.
זכרו, המגרש הוא מוגבל ואנחנו – אינסופיים!
זמן המשחק שלנו מוגבל, ברגע אחד המציאות יכולה להפוך פניה ונהיה מחוץ למשחק, אך את השיעור של ערך ודימוי עצמי אף אחד לא יכול לקחת מאיתנו, וזו הבחירה היחידה שיש לנו!
נשאל את עצמנו כל בוקר, מי אנחנו רוצים להיות בעולם?
מלכים לדקות של תהילה שמגדירות אותנו?
או מנהיגים שבוחרים להתחבר למהות שלנו בכל רגע מחדש
באהבה
-איתן
נ.ב – איך עוד אוכל לעזור לך?
ניתן לכתוב לי אני זמין ב-eitanaz2@gmail.com
צ׳או.
![](https://eitanazaria.co.il/wp-content/uploads/2018/01/343-300x250.png)